Aukos auka
Prašome komentuoti...
Štai sakinys: „Moteriškė tuojau pripuolė prie to vargšo, su ištiesta ranka.“
Kaip manote, kas minimas su ištiesta ranka, moteriškė ar tas vargšas?
Aukos auka
Re: Aukos auka
Cituojant tekstą yra įprasta pabaigoje nurodyti šaltinį, iš kurio cituojama ir dar tame šaltinyje konkretesnę vietą, tarkim puslapį. ![Augen verdrehen :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
![Augen verdrehen :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
Re: Aukos auka
Sutinku! Šaltinį būtina nurodyti.
Tiesa sakant, aš šaltinį nurodžiau pradžioje ir galiu pakartoti: Aukos auka Tas sakinys, kurį paminėjau iš to straipsnio, man sukėlė abejonių, nes gali būti traktuojamas dvejopai. Tai ir paklausiau, kad nenuobodžiauti, kaip tą sakinį suprasti. O kad jis, tas sakinys, randamas antros pastraipos pirmoje eilutėje, nepaminėjau kur jį rasti.
Visumoje forumas „Straipsnių aptarimas“, kaip suprantu skirtas Laisvamaniškų straipsnių komentarams ir aptarimui. Ir kaip suprantu, kiekvienam straipsniui komentuoti, galima pradėti atskirą temą, net neužsiregistravus.
Taigi, atsiprašau už nesusipratimą.![Verlegen :oops:](./images/smilies/icon_redface.gif)
Tiesa sakant, aš šaltinį nurodžiau pradžioje ir galiu pakartoti: Aukos auka Tas sakinys, kurį paminėjau iš to straipsnio, man sukėlė abejonių, nes gali būti traktuojamas dvejopai. Tai ir paklausiau, kad nenuobodžiauti, kaip tą sakinį suprasti. O kad jis, tas sakinys, randamas antros pastraipos pirmoje eilutėje, nepaminėjau kur jį rasti.
Visumoje forumas „Straipsnių aptarimas“, kaip suprantu skirtas Laisvamaniškų straipsnių komentarams ir aptarimui. Ir kaip suprantu, kiekvienam straipsniui komentuoti, galima pradėti atskirą temą, net neužsiregistravus.
Taigi, atsiprašau už nesusipratimą.
![Verlegen :oops:](./images/smilies/icon_redface.gif)
Re: Aukos auka
O kaip pats manai, Nežinuk? Taip supratau, jog esi minėto straipsnio autorius ir nori kritikos?Nežinukas rašė:Aukos auka
Prašome komentuoti...
Štai sakinys: „Moteriškė tuojau pripuolė prie to vargšo, su ištiesta ranka.“
Kaip manote, kas minimas su ištiesta ranka, moteriškė ar tas vargšas?
Mano nuomone straipsnis galėtų būti pavadintas kitaip, tarkim "prikli vienuolė" (pirmas žodis nebūtinas) arba "dieviškoji poezija". ...
Ir į straipsnį tas rašinys man nepanašus, labiau novelė. Grožinė literatūra. Bet įdomi!
Re: Aukos auka
nesvarbu rašė: O kaip pats manai, Nežinuk? Taip supratau, jog esi minėto straipsnio autorius ir nori kritikos?
Mano nuomone straipsnis galėtų būti pavadintas kitaip, tarkim "prikli vienuolė" (pirmas žodis nebūtinas) arba "dieviškoji poezija". ...
Ir į straipsnį tas rašinys man nepanašus, labiau novelė. Grožinė literatūra. Bet įdomi!
Geras!
Aš klausiu, o jis irgi klausia !!!
Kaip susikalbėti?
![Böse oder sehr verärgert :evil:](./images/smilies/icon_evil.gif)
Bet tiek to, "prikli vienuolė" (pirmas žodis nebūtinas), per daug primityvu.
![Ausruf :!:](./images/smilies/icon_exclaim.gif)
Bet klausimas lieka atviras: kodėl „Aulos auka“?
Va taip aš manau...
![Mr. Green :mrgreen:](./images/smilies/icon_mrgreen.gif)
Re: Aukos auka
Nežinukas rašė:Aukos auka
Prašome komentuoti...
atvirukai
Štai sakinys: „Moteriškė tuojau pripuolė prie to vargšo, su ištiesta ranka.“
Kaip manote, kas minimas su ištiesta ranka, moteriškė ar tas vargšas?
Sakinyje "Moteriškė tuojau pripuolė prie to vargšo, su ištiesta ranka.", frazė "su ištiesta ranka" paprastai būna susietas su asmeniu, kuris padeda arba siekia prisiliesti prie kito asmens. Todėl šiuo atveju, tai tikriausiai reiškia, kad "moteriškė" pasiekė "tą vargšą" su ištiesta ranka.
Re: Aukos auka
Labas Gedai.
Kai aš tą „Aukos auką“ skaičiau, mane „neapsėdo“ tokios „draugiškos“ ar „doros“ mintys. Nes sekančiais dviem sakiniais aprašyta tai, kas labiau primena reketą, o ne siekimą žmogui pagelbėti.
Na paskaityk: „Dabar „sesutės“ aukų dėžutė buvo beveik įsirėmusi tam žmogui į nosį. Žmogus (...) aiškiai vien todėl, kad „sesutė“ jo nepargriautų, įmetė vieną monetą į „sesutės“ aukų dėžutę.“
Lauksiu moteriškės atykstant...
Tamstos išvados man labai panašios į krikščionių kunigų įpročius. Jie „ištraukia“ iš teksto jiems patikusius ar nepatikusius sakinius ir nepriklausomai nuo tikro teksto turinio išvedžioja susigalvotas nesąmones. Taip jie tariamai siekia pagilinti teksto turinio supratimą, o tikrumoje, vien demonstruoja „savo išmintį“.
Tikiuosi Tamstos apmąstymas nebuvo grindžiamas tokiais siekiais, kaip kunigėlių pamokslai, kurie neturi nieko bendro pvz., su siūlomais aptarti Evangelijų tekstus.![Zwinkern ;)](./images/smilies/icon_e_wink.gif)
gedas rašė:„...frazė "su ištiesta ranka" paprastai būna susieta su asmeniu, kuris padeda arba siekia prisiliesti prie kito asmens. Todėl šiuo atveju, tai tikriausiai reiškia, kad "moteriškė" pasiekė "tą vargšą" su ištiesta ranka.“
Kai aš tą „Aukos auką“ skaičiau, mane „neapsėdo“ tokios „draugiškos“ ar „doros“ mintys. Nes sekančiais dviem sakiniais aprašyta tai, kas labiau primena reketą, o ne siekimą žmogui pagelbėti.
Na paskaityk: „Dabar „sesutės“ aukų dėžutė buvo beveik įsirėmusi tam žmogui į nosį. Žmogus (...) aiškiai vien todėl, kad „sesutė“ jo nepargriautų, įmetė vieną monetą į „sesutės“ aukų dėžutę.“
Man labai patinka toks „sesutės“ elgesys.
![Verrückter Teufel :twisted:](./images/smilies/icon_twisted.gif)
Tamstos išvados man labai panašios į krikščionių kunigų įpročius. Jie „ištraukia“ iš teksto jiems patikusius ar nepatikusius sakinius ir nepriklausomai nuo tikro teksto turinio išvedžioja susigalvotas nesąmones. Taip jie tariamai siekia pagilinti teksto turinio supratimą, o tikrumoje, vien demonstruoja „savo išmintį“.
Tikiuosi Tamstos apmąstymas nebuvo grindžiamas tokiais siekiais, kaip kunigėlių pamokslai, kurie neturi nieko bendro pvz., su siūlomais aptarti Evangelijų tekstus.
![Zwinkern ;)](./images/smilies/icon_e_wink.gif)
Re: Aukos auka
Nežinukas rašė:Labas Gedai.trenkgedas rašė:„...frazė "su ištiesta ranka" paprastai būna susieta su asmeniu, kuris padeda arba siekia prisiliesti prie kito asmens. Todėl šiuo atveju, tai tikriausiai reiškia, kad "moteriškė" pasiekė "tą vargšą" su ištiesta ranka.“
Kai aš tą „Aukos auką“ skaičiau, mane „neapsėdo“ tokios „draugiškos“ ar „doros“ mintys. Nes sekančiais dviem sakiniais aprašyta tai, kas labiau primena reketą, o ne siekimą žmogui pagelbėti.
Na paskaityk: „Dabar „sesutės“ aukų dėžutė buvo beveik įsirėmusi tam žmogui į nosį. Žmogus (...) aiškiai vien todėl, kad „sesutė“ jo nepargriautų, įmetė vieną monetą į „sesutės“ aukų dėžutę.“
Tikiuosi Tamstos apmąstymas nebuvo grindžiamas tokiais siekiais, kaip kunigėlių pamokslai, kurie neturi nieko bendro pvz., su siūlomais aptarti Evangelijų tekstus.
Autorius naudoja gana stiprią kalbą ir išraišką, pabrėždamas, kad aukų dėžutė buvo "beveik įsirėmusi tam žmogui į nosį". Ši išraiška gali būti autorinės nuomonės išraiška, parodydama jo neigiamą požiūrį į tokį veiksmą.
Pagal pateiktą aprašymą galima išgirsti kritiką dėl to, kaip religinė praktika, kuria turėtų būti siekiama žmonių gerovės ar dvasinio augimo, yra suvokiama kaip grėsmė arba netgi įkyrėjimas ("įsirėmusi į nosį"). Taip pat galima matyti nuostatą, kad žmogus atlieka veiksmą ne iš nuoširdaus noro arba tikėjimo, bet vien dėl to, kad bijo kažkokios neigiamos įtakos iš "sesutės".
Svarbu suprasti, kad tai yra autoriaus pasirinktas stilius ir jo subjektyvus požiūris į minėtą veiksmą. Kiekvienas skaitytojas gali interpretuoti šį tekstą skirtingai, priklausomai nuo savo asmeninių įsitikinimų ir požiūrio į religines praktikas.
Re: Aukos auka
Fainas pasisakymas, Gedai! Dėkoju.
Šitas straipsnelis, kiti sako novelė, atsirado „jochavistų“ teroro pagrindu prieš autorių el. paštu. Kalba paprasta, kai kas mėgina mane kvailinti, tiesiog savaime kyla pasipriešinimas. Pasekmėje mėginu suvokti ko tuo teroru siekiama. Taip atsirado išraiška, kaip tos agresyvios mergos elgiasi.
Su religija tai neturi nieko bendro. Tai taip, kaip ir tariamas apaštalas Paulius pats giriasi daugelyje laiškų, „brutalumais ir skandalais“, siekiant populiarumo, tai jo ir jo šalininkų laikyseną. Na, tai kuo skiriasi ir jo pasekėjai? O „jochavistų“ itin agresyvus brutalumuose ir skandaluose, kuo jis skiriasi nuo Pauliaus brutalumo? Beje, tariamas Dievo vardas nėra vardas, tai judėjiško (dabar nepamenu kuria tarme, reiktų patikrinti), Dievo pasakymo Mozei: „Aš esu esantysis“ pirmųjų raidžių junginys. Tikras absurdas, kai to pasekmėje išsivysto siaubingai agresyvios sektos.
Aiškiai „žmogelis“, kuris, kiek vėliau pasirodo esąs moteriškės dievas, įmetė monetą į aukų dėželę vien tam, kad atsikratytų įkyrios širšės.
Vaikučiai, supraskite taip, kaip jums smagiau. Stiliaus aš nepasirinkau. Mano „stilius“ yra tai kas yra ir neduok Dieve, kad tai kas yra (pagal Platoną) suvokčiau klaidingai. Tiesiog papasakojau ką mačiau!
Viršūnė! Kai mano anūkai iškrečia kokią nesąmone, aš jiems sakau: kvailumo neuždraudė joks „dievas“, tikras a netikras... Ir kas gali uždrausti kam turėti savo nuomonę ar kvailai vertinti tai, kas akivaizdu?
gedas rašė:Autorius naudoja gana stiprią kalbą ir išraišką, pabrėždamas, kad aukų dėžutė buvo "beveik įsirėmusi tam žmogui į nosį". Ši išraiška gali būti autorinės nuomonės išraiška, parodydama jo neigiamą požiūrį į tokį veiksmą.
Šitas straipsnelis, kiti sako novelė, atsirado „jochavistų“ teroro pagrindu prieš autorių el. paštu. Kalba paprasta, kai kas mėgina mane kvailinti, tiesiog savaime kyla pasipriešinimas. Pasekmėje mėginu suvokti ko tuo teroru siekiama. Taip atsirado išraiška, kaip tos agresyvios mergos elgiasi.
gedas rašė:Pagal pateiktą aprašymą galima išgirsti kritiką dėl to, kaip religinė praktika, kuria turėtų būti siekiama žmonių gerovės ar dvasinio augimo, yra suvokiama kaip grėsmė arba netgi įkyrėjimas ("įsirėmusi į nosį").
Su religija tai neturi nieko bendro. Tai taip, kaip ir tariamas apaštalas Paulius pats giriasi daugelyje laiškų, „brutalumais ir skandalais“, siekiant populiarumo, tai jo ir jo šalininkų laikyseną. Na, tai kuo skiriasi ir jo pasekėjai? O „jochavistų“ itin agresyvus brutalumuose ir skandaluose, kuo jis skiriasi nuo Pauliaus brutalumo? Beje, tariamas Dievo vardas nėra vardas, tai judėjiško (dabar nepamenu kuria tarme, reiktų patikrinti), Dievo pasakymo Mozei: „Aš esu esantysis“ pirmųjų raidžių junginys. Tikras absurdas, kai to pasekmėje išsivysto siaubingai agresyvios sektos.
gedas rašė:Taip pat galima matyti nuostatą, kad žmogus atlieka veiksmą ne iš nuoširdaus noro arba tikėjimo, bet vien dėl to, kad bijo kažkokios neigiamos įtakos iš "sesutės".
Aiškiai „žmogelis“, kuris, kiek vėliau pasirodo esąs moteriškės dievas, įmetė monetą į aukų dėželę vien tam, kad atsikratytų įkyrios širšės.
gedas rašė:Svarbu suprasti, kad tai yra autoriaus pasirinktas stilius ir jo subjektyvus požiūris į minėtą veiksmą.
Vaikučiai, supraskite taip, kaip jums smagiau. Stiliaus aš nepasirinkau. Mano „stilius“ yra tai kas yra ir neduok Dieve, kad tai kas yra (pagal Platoną) suvokčiau klaidingai. Tiesiog papasakojau ką mačiau!
gedas rašė:Kiekvienas skaitytojas gali interpretuoti šį tekstą skirtingai, priklausomai nuo savo asmeninių įsitikinimų ir požiūrio į religines praktikas.
Viršūnė! Kai mano anūkai iškrečia kokią nesąmone, aš jiems sakau: kvailumo neuždraudė joks „dievas“, tikras a netikras... Ir kas gali uždrausti kam turėti savo nuomonę ar kvailai vertinti tai, kas akivaizdu?
Re: Aukos auka
Autorius rašė:Fainas pasisakymas, Gedai! Dėkoju.darbasgedas rašė:Autorius naudoja gana stiprią kalbą ir išraišką, pabrėždamas, kad aukų dėžutė buvo "beveik įsirėmusi tam žmogui į nosį". Ši išraiška gali būti autorinės nuomonės išraiška, parodydama jo neigiamą požiūrį į tokį veiksmą.
Šitas straipsnelis, kiti sako novelė, atsirado „jochavistų“ teroro pagrindu prieš autorių el. paštu. Kalba paprasta, kai kas mėgina mane kvailinti, tiesiog savaime kyla pasipriešinimas. Pasekmėje mėginu suvokti ko tuo teroru siekiama. Taip atsirado išraiška, kaip tos agresyvios mergos elgiasi.gedas rašė:Svarbu suprasti, kad tai yra autoriaus pasirinktas stilius ir jo subjektyvus požiūris į minėtą veiksmą.
Vaikučiai, supraskite taip, kaip jums smagiau. Stiliaus aš nepasirinkau. Mano „stilius“ yra tai kas yra ir neduok Dieve, kad tai kas yra (pagal Platoną) suvokčiau klaidingai. Tiesiog papasakojau ką mačiau!
Ačiū už paaiškinimą. Jūsų pastebėjimai atskleidžia, kad svarbu atkreipti dėmesį ne tik į tai, kas aprašyta tekste, bet ir į autoriaus pasirinktą kalbą ir stilių bei jo subjektyvų požiūrį.
Tekstai dažnai tampa subjektais įvairioms interpretacijoms, o tai yra natūralu, nes kiekvienas žmogus skirtingai suvokia ir vertina informaciją. Tai viena iš literatūros ir meno grožio savybių - galimybė skatinti diskusijas, skirtingus požiūrius ir pažinti įvairias perspektyvas.